Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Sedm dlouhých let já brázdil oceány,
sedmi mořím sbohem dát teď nastal čas.
Město, kolem nějž jsem spřádal svoje plány,
leží přímo za obzorem,
zvonů přístavních zní hlas.
Země na obzoru!
Kabát nadranc mám, na kufru šrámů fůru.
Au revoir, kuchaři.
Do mých škrpálů déšť volně může lít.
Promiň, kuchaři!
Po tkaničce z boty
vyšplhám se vzhůru.
Jestli mám se vypracovat,
musím do úmoru dřít.
Vše, co mám, jsem do své čokolády nalil,
recept svůj bych světu rád teď ukázal.
Zlom vaz, Willy!
V kapse jen tucet stříbrných
mě pálí.
Sbohem, kuchaři!
Já všech snílků jsem král.
V každé ulici tu slavný podnik mají,
je tu Brandino i bar Parisien.
- Mapku restaurací? - Díky.
Z mapky snáze zjistím, kde se dobře najíst.
GALERIE GURMÁNŮ
Dvanáct stříbrňáků měl jsem,
náhle deset jich mám jen.
Jsou tu k mání plody, o kterých jsem sníval.
Tři stříbrné, pane.
Výše cen se mi však přemrštěná zdá.
Rozbil jste mi dýni, tak plaťte.
V kapse...
Pět, šest, sedm...
...šest jen mi stříbrňáků zbývá.
Já všech snílků jsem král.
- Vyčistit kabát? - Ne, dík.
- Kolínskou? - Ne, dej mi pokoj.
GALERIE GURMÁNŮ
Teď nám
se splní sen dávný...
SLUPLGROŠ POCHOUTKOVÁ ČOKOLÁDA
...Gurmánů galerii zřít.
FEINSTE SCHOKOLADE KRUTICHVOST
Oči navrch hlavy, mami...
KRUTICHVOST
...vážně z toho mám.
Známý čokoládník všude, kam se podívám.
Zde můj osud čeká,
až si ho sám stvořím.
I když snad
jak rachejtle při tom shořím.
Všechen cukrářský um
do toho vložím.
Já všech snílků
jsem král.
Jo!
SLAVNOSTNÍ OTEVŘENÍ WONKOVA OBCHODU
Zákaz denního snění.
K PRONÁJMU ZÁKAZ DENNÍHO SNĚNÍ
V tomhle městě každý úspěch může zažít,
stačí talent, k tomu píle nezměrná.
Zatajili mi však, jak se musím snažit,
když mi dvanáct stříbrňáků
víc než na den stačit má.
Neměl byste stříbrňák, ať máme kde přespat, pane?
Jistě.
Tady. Berte, kolik potřebujete.
Děkuju.
V kapse jen jeden stříbrňák mi zbývá.
Já snílků jsem král.
Nádhera.
Čas na malý šláftruňk.
Aha.
Ahoj, pejsku. Necháš toho? No tak, kšá!
Běž pryč. Dost!
Tak mazej, kšá! Kšá!
Fuj!
Sedni.
Omlouvám se za Drobka.
Bůhvíproč se mu líbí vaše haksny.
To asi ty kalhoty.
Mám je od pošťáka z Pešti.
Tak to bude tím.
Drobek by honil pošťáky, jak je den dlouhej, kdyby mohl.
Viď, kamaráde?
Nechcete doufám spát tady, mladej pane?
Jen na jednu noc.
Zítra touhle dobou už budu v balíku.
Zejtra touhle dobou už budete zmrzlej na kost.
Ale nenechte se vysmát.
Možná je na kempování moc chladno.
Jenže já dnes bohužel jaksi nemám na nocleh.
Ale to je mi lapálie.
Ještě že shodou okolností
znám někoho, kdo vám s tím možná helfne.
Vážně?
A jsme tu, pane Wonko. Všude dobře, doma nejlíp.
Dej ty špinavý pracky z mý kliky, ty podvraťáku.
Jestli jsi to ty, Běliči, doufám, že máš gin.
Mám něco lepšího než gin, paní Valchová.
Hosta.
Proč jsi to neřekl hned?
Pojďte dál, pane.
Vítejte v našem penzionu a prádelně u Valchové a Běliče.
Udělejte si pohodlí, zahřejte si kosti u krbu.
Gin?
Nudlo!
Ano, paní Valchová?
Odlož tu knížku a dones hostovi gin.
Je chudák zmrzlej na kost.
Díky, paní Valchová. Jste moc laskavá a váš manžel taky.
Manžel?
Tenhle?
Manžel.
To by se ti líbilo, viď?
Ne.
Kdepak, já čekám na onačejší partii, než je tenhle línej balík.
Čin-čin.
To je tedy setsakramentský dryák.
Jel by na to i auťák.
Tak copak bysme si přáli? Pokojík?
Inu, ano, ale...
Pan Wonka je dočasně ve finanční tísni.
Ale nepovídejte!
Bohužel, paní Valchová.
Ale to se brzy změní.
- Vážně? - Víte,
jsem svého druhu kouzelník,
vynálezce a výrobce čokolády.
A hned zítra ráno mám v plánu odtajnit v Galerii gurmánů
svůj doposud nejpodivuhodnější výtvor.
Budete valit bulvy, až spatříte mou...
Konvičku?
Ne, v té vařím čaj.
Vteřinku.
To je do polívky.
Někde to tu mám.
Bez obav, pane Wonko. Vidím, že jste schopnej člověk.
Dáme vám nabídku na míru.
Podnikatelskej balíček.
Pokoj stojí stříbrňák na noc,
ale platí se až v šest večer.
Stihnete do zejtřka schrastit pár floků?
Bohatě, paní Valchová.
Děkuji.
Maličkost, ráda pomůžu bližnímu v nouzi.
Teď mi to jen tady podškrábněte, a je to.
S radostí.
Přečíst dodatek.
Cože?
Díky, Nudlo. Můžeš jít.
Co to říkala?
- Kdopak? - Ta dívka.
- Jaká? - No tamta. Jako by říkala
"přečíst dodatek". Je dost dlouhý.
SMLUVNÍ PODMÍNKY
Je nekonečný.
Nudlu neberte vážně, pane Wonko. Je poťachtaná.
Poťachtaná?
Má sirotčí syndrom.
Sirotčí syndrom?
Sirotčí syndrom.
Sirotčí syndrom!
Našli jsme ji jako škvrně
ve shozu na prádlo a já dobračka se jí ujala
a dělám, co můžu, pane Wonko, namouduši,
ale zůstala v ní podezíravost.
Všude vidí nějaký spiknutí.
Chudák holka.
Ano.
Tohle jsou jen obyčejný smluvní podmínky,
ale kliďánko se na ně číhněte.
Jen si to prolítnu.
Ano, zdá se to být v pořádku.
Vážně?
Nazdar.
Tak vás u nás vítám.
PŘIJĎTE NA NOC, ZŮSTAŇTE NAVŽDY!
Tady, pane Wonko.
Podnikatelský apartmá.
Postel s nebesy, umyvadlo včetně mýdla
a mentolka na polštáři.
Úžasné.
Moc milí lidé.
Nudlo!
Ty čudlo!
Ano, paní Valchová?
Všude tě hledám.
Co mi chcete?
Dát ti za vyučenou, ty knihomolko.
- Co jsem provedla? - Však ty víš, ty spratku!
- Nekruť se! - Ne, prosím!
Jestli mi budeš znova kazit kšefty,
nechám tě tu hnít celej tejden. Rozumíš?
Ano, paní Valchová. Omlouvám se, paní Valchová.
No to bych prosila.
Je to tu, mami.
Dámy a pánové v Galerii gurmánů,
jmenuji se Willy Wonka
a jdu vám předvést parádní pochutinu,
neskutečnou ňaminu,
luxusní laskominu,
jakou svět dosud nespatřil.
Takže nastražte pusy a sklapněte uši.
Ne. Opravuji, naopak.
Toto je Letoláda!
Ten kdo džunglí bloudí rád,
na pestřenky trefí snad.
Ty mušky máchnou za vteřinu křídly tisíckrát.
Jim nad lupení však
je čokolády šmak,
za dobré slovo snesou mnoho vajíček svých do čokolád.
Pak ze skořápek ven
PRKONOS CIOCCOLATO DI QUALITÀ
KRUTICHVOST FEINSTE SCHOKOLADE
se líhnou s jásotem.
Je klika klik být nájemník v hotelu z čokostěn.
Když křídly začnou pak radostně třepotat,
tak bonbónek jak balónek
se vznáší do oblak.
Je fůra čokolád,
různých čokolád,
však jen tu Wonkovu chceš mlsat pořád dokolád.
Vsuňte ruce do svých kapsolád, Wonkoládě zkuste šanci dát.
Račte
přistoupit!
Ten božský mls musíte mít.
Vy ten božský mls musíte mít.
Bravo!
Děkuji vám.
Slečno Bonbónová?
Pane Sluplgroši?
Volejte policii.
Zajisté, pane.
- Kdo chce ochutnat? - Já, prosím!
Já též.
Pan Sluplgroš.
S dovolením.
Pan Krutichvost.
A pan Prkonos.
Jaká čest!
Už coby malý kluk...
To je vážně pevný stisk.
Obchodnický stisk, pane Wonko.
Obchod je totiž vážná věc.
Nuže, do toho.
Ochutnejme tuto takzvanou Letoládu.
To není jen čokoláda, že?
Je tam...
- i žužu. - Správně.
Žužu z peruánských bažužin.
A karamel.
Ale je...
Slaný.
Z hořkosladkých slz ruského klauna.
A není to...
To snad ne!
Třešinka?
Očesaná česáči třešinek z dortů
v císařských sadech v Japonsku.
Nuže, pane Wonko,
v této branži působím již velice dlouho
a mohu s jistotou říct, že ze všech čokolád, které jsem kdy ochutnal,
je ta vaše bezpochyby
ta absolutně a úplně nejhorší.
Tak jste to slyšeli!
Pochvala od samotného pana...
Počkat, nejhorší?
My tři jsme ti nejlítější konkurenti,
a přesto se shodneme,
že dobrá čokoláda
má být jednoduchá. Prostá. Nekomplikovaná.
Zatímco ta vaše
je tak přeplácaná,
že je prostě jen...
Divná.
Tak to je pech.
Protože to, co přijde teď,
vás pořádně nadzvedne.
Co se to děje?
- Co to má znamenat? - To je Letoláda.
Vylíhla se z kukly a mává křídly jako blázen.
Moje vlasy! Takže to způsobuje nějaká moucha?
Ano, ale žádný strach.
- Vyjde z toho bez úhony. - Díky!
Asi za dvacet minut se unaví a vyletí vám z pozadí.
Cože?
Tím myslí, že tu havěť vyprdneme!
Já vím, co tím myslel!
Vám ruplo v bedně, Wonko!
Copak by někdo soudný
chtěl čokoládu, která nadnáší?
To hravě zjistíme.
Kdo chce Letoládu?
Já jednu chci!
Jeden stříbrňák, prosím. Díky.
Děkuji nastokrát.
Jeden stříbrňák.
Díky, madam. Příjemný let.
Podívejte, já letím! Já letím!
Jaký tam máte výhled?
Nelítej moc vysoko, drahá!
Padej, holka.
No tak, panstvo, není tu nic k vidění.
Jen hrstka lidí, co porušuje gravitační zákon.
- Jo. - Pochytat, chlapi!
To je Letoláda. Má nadnášet.
Přišly nám na vás stížnosti, pane.
Stížnosti?
Údajně kazíte kšefty jiným obchodům.
Bohužel vás odsud musím vyvést
a zabavit vám tržbu.
Ne! Co to děláte?
- Je to na dobročinný účely. - Ne! Pusťte mě!
Nemocný děcka či co.
Je mi líto. Zákon je zákon.
Vy rošťando! Pojďte dolů!
Necháte mi aspoň stříbrňák?
Ať mám na nocleh.
Tady.
Díky.
Brej večír, pane Wonko.
Jak to šlo?
Ne tak dobře, jak jsem čekal.
No to je pech. Ale teď se musíme vyrovnat.
Díkybohu na nocleh mám.
Říkali jsme stříbrňák, že?
Za nocleh ano.
Ale během vašeho pobytu
nám vznikla další extra outrata, víme?
Vážně?
Ano, vážně.
Hned po příchodu jste si dal štamprli ginu,
a pokud mě paměť neklame,
ohřál jste si kosti u krbu.
Svatá pravda, paní Valchová.
Ohřátí je za příplatek, víme?
A do svojí cimry chodil po schodech.
Ano, a to je taky za příplatek,
kterej se počítá za každej schod. Nahoru i dolů.
A povězte, pane Wonko,
měl jste na pokoji mejdlo?
Myslíte flám?
Mejdlo na mytí.
Použil jste ho?
Možná ano, letmo.
Vidíte? I balík Bělič ví,
že když máknete na mejdlo, jste namydlenej.
Připočtěte nájemný za matraci, clo za cejchy a poplatek za polštáře
a vychází to na...
Deset tisíc stříbrňáků.
Děláte si srandu?
Všechno je to v dodatku, holoubku.
Já nemám 10 000 stříbrňáků.
Tak to je moc špatný, pane Wonko.
Budete si to muset odpracovat v prádelně.
Za stříbrňák za den.
Deset tisíc dnů je...
Dvacet sedm let.
- Počkat! - Čtyři měsíce.
A šestnáct dní.
Vy budete pan Wonka.
A vy jste kdo?
Abakus Cifra, diplomovaný účetní.
Tedy, býval jsem.
Teď...
Teď je tu předák.
A poslouchejte ho, nebo si vás podám já.
Božka Trubka.
Instalatérka.
Tohle je slečna Lotka Bellová.
Zdravím.
Moc toho nenamluví.
A já jsem Larry Chechtorád!
Komik.
Takže vás taky převezli?
Bohužel ano.
Všichni jsme potřebovali levný nocleh
a opomenuli jsme přečíst si dodatek.
Člověk provede jednu hloupost, a pak toho navždy lituje.
To zní jako moje třetí manželství.
Pardon, tohle dělám často.
- Dělá. - Často.
Byl jsem ženatý jen jednou,
a neklaplo to.
Určitě se odtud dá utéct.
Myslíte, že jsme to nezkoušeli?
Na oknech jsou mříže
a u dveří je pes.
A i kdybyste utekl,
ta smlouva je neprůstřelná.
Když tu nebudete na nástup, Valchová zavolá poldy,
ti vás čapnou
a ona vám naúčtuje tisícovku za trable.
No nic, zpátky do práce. Pojďte, pane Wonko.
Pojďte se mnou.
Budete tady. U kádě.
Chop se prádla, jak ti radím,
a rovnou ho začni v kádi
prát, prát.
Potom protáhni ho mandlem, otáčej tím obřím madlem
mockrát.
Pak ho pod strop sušit dáš, večer ho posbíráš.
Prát, prát.
Den kratší se ti zdá, když s námi zazpíváš
prát, prát.
Ale stejně je to dlouhý.
Ať košilku nebo blůzy
žehlíš, žehlička ti musí
hřát, hřát.
Když nesložíš prádla ranec, večer odmítnou ti žvanec
dát, dát.
Podpis nelze odvolat, musíš stále dokola
prát, prát.
Prát, prát.
To jasně stanoví...
Článek pět...
...oddíl 7A...
...odstavec 22...
...část I...
...jež zní...
Prát, prát.
Pokojová služba.
Měl jste si přečíst dodatek.
To má drobný háček.
Vy neumíte číst, co?
Svá studia jsem zaměřil skoro výhradně na čokoládu.
Aha.
Ve všem ostatním jsem spoléhal na lidskou dobrotu.
A kam vás to dovedlo?
Do téhle špeluňky.
Máte postel.
Měl jste postel.
Stůl, a umyvadlo a záchod v jednom.
Voda má
dvě teploty. Studenou
a studenější.
Kolik jim dlužíte?
Deset tisíc.
To máte kliku. Já jim dlužím třicet.
Cože? Jak jim můžeš dlužit?
Našli tě ve shozu na prádlo, ne?
To ano. Ujali se mě, protože jsou to dobráci,
a pak mi ten dobrý skutek naúčtovali.
To jsou ale upíři.
Chudáci na chamtivce doplácí, pane Wonko.
Tak už to zkrátka na světě chodí.
No tak, Nudlo.
To z tebe jen mluví sirotčí syndrom.
Cože?
Tvůj sirotčí syndrom.
A tuhle šlichtu jíst nebudeme.
Co to děláte?
Čokoládu, pochopitelně.
Jakou máš ráda? Tmavou? Bílou? Křupavou? Totálně křáplou?
Já nevím.
Nikdy jsem ji nejedla.
Tys nikdy nejedla čokoládu?
Ne.
Cože?
Opravdu nikdy?
Opravdu ne.
To je šílené. To je skandální.
Máš kliku, Nudlo,
protože ve své cestovní továrničce
mám ty nejlepší ingredience na světě.
Čím začneme? Toť otázka.
Už vím!
Modrým z nebe!
Vyrábí se ze zhuštěných mraků
a slunečního svitu.
Pomáhá spatřit paprsek naděje
za stínem zoufalství.
A přesně to potřebujeme, nemyslíš?
Chtěl jste vždycky vyrábět čokoládu?
Ne.
V tvém věku
jsem chtěl být kouzelník.
Máma byla kuchařka.
Žili jsme na řece, sami dva.
V dokonalém světě, co patřil jen nám.
Vzpomínám si,
že jsem veškerý volný čas trávil vymýšlením
kouzelnických triků, abych ji pobavil.
Bravo!
Ale ta skutečná kouzelnice byla ona.
Neměli jsme moc peněz, ale ona každý týden
přinesla domů jeden kakaový bob.
A k narozeninám mi z nich pak
vyrobila jedinou tabulku čokolády.
Ale nebyla to jen tak nějaká čokoláda. Ani zdaleka.
Tohle je určitě ta nejlepší čokoláda na světě.
Tím si nejsem jistá.
Tu vůbec nejlepší čokoládu prý prodávají v Galerii gurmánů.
Ta jejich nemůže být lepší než ta tvoje, mami.
To není možné.
No, je tedy pravda,
že znám jedno malé tajemství,
které dokonce ani ti bařtipáni neznají.
Jaké?
Řeknu ti ho.
Až budeš starší. A teď běž spát.
Pojedeme tam, mami.
Kam, prosím tě?
- Do Galerie gurmánů. - Jo?
A otevřeme si obchod?
Jo.
S naším jménem na vývěsním štítě.
To je nádherný sen, broučku.
Nic víc to není?
Jenom sen?
Willy,
všechny dobré věci na tomhle světě vzešly ze snu.
A proto se drž toho svého.
A až jednou nabídneš světu svou čokoládu,
budu tam s tebou.
Ruku na to?
Něco lepšího.
Malíček na to.
A teď...
už spinkej.
A co to bylo, Willy?
Co bylo to tajemství?
Nestihla mi to říct.
Krátce na to ochořela.
A než jsem se nadál, zbyla mi po ní jen tabulka čokolády.
Proto jsem tady, Nudlo.
Abych znova zažil ten pocit jako tehdy,
když jsem s ní jedl čokoládu.
Jak to myslíte?
Máma mi slíbila, že až světu nabídnu svou čokoládu,
bude tam se mnou.
Zní to bláznivě, ale vždycky jsem doufal, že ten slib dodrží.
A že mi prozradí své tajemství.
Na, ochutnej.
To jste neměl dělat.
Nechutná ti?
Jo,
chutná. Jenomže...
Co?
Teď bude každý den bez čokolády o trochu těžší.
A jak by se ti líbilo mít nadosmrti denně tolik čokolády,
co hrdlo ráčí?
Doživotní přísun?
Doživotní přísun.
Co musím udělat?
Nic moc. Pomoz mi utéct.
Zbláznil jste se?
Klídek. Seženu za sebe záskok
a ty mě na káře propašuješ ven.
- Ale já... - Jen na pár hodin.
Nevšimnou si, že jsem pryč.
Copak máte v plánu?
Prodávat čokoládu!
Šábneme se o zisk a splatíme dluh.
Je to hezký nápad.
Je to skvělý nápad.
Ale nezdaří se.
Ale zdaří. Dojez to.
Vy to nechápete.
Valchová je jako dravec.
Sleduje svým ostřížím zrakem všechno, co se v prádelně šustne, kromě...
Ha.
Co říkáš?
Nic. Vůbec nic.
Dobře.
Ha.
Dvojité ha! Už to zabírá.
Modré z nebe ti vnuklo nápad.
Tak jo.
Polevila v ostražitosti, když do prádelny přišel jeden šlechtic.
Jenom se ptal na cestu,
ale ona se na něj lepila jako svrab.
Bylo to nechutný.
Skvěle, Nudličko.
Splašíme nějakého šlechtice a zdrhneme, až se na něj pověsí.
Jo, ale...
Kde chcete sehnat šlechtice?
Ha.
Ha?
Ha.
Dvojité ha!
Máš tužku a papír?
Dostal jsem nápad.
Přišel jsem se vyzpovídat.
Zpíváte skvěle, chlapi, jen tak dál.
Odpusťte mi, otče, neboť jsem zhřešil.
Od poslední zpovědi jsem snědl sto padesát pralinek.
Je velice těžké odolat pokušení.
Chci jet dolů.
Zatím, otče.
Dobrý večer, náčelníku.
Už na vás čekají.
Děkuju mockrát.
Dobrý večer, pánové.
Nesu vám fakturu.
Další čokoládník
vyhnán postrkem za obvyklou cenu.
Tak sem s tím.
Už se na to třesu. Jo.
Povězte, náčelníku,
chtěl byste mnohem tučnější výdělek?
Poslouchám.
Máme za to, že pana Wonku
nebude možné vyhnat pouhým postrkem.
Je dobrý.
Příliš dobrý.
A navíc si za jednu pralinku účtuje jen stříbrňák.
Takže si ji může dovolit kdokoliv, dokonce i...
Vždyť víte, i...
Chudina?
Božínku.
Udělalo se mi poněkud nevolno.
Můžete prosím v mé přítomnosti o těchto lidech pomlčet?
On nemůže slyšet slovo "chudina".
Promiň, Viktore.
Chceme, abyste panu Wonkovi
předal vzkaz.
Zdůrazněný fyzickou silou.
Pokud se tu ještě někdy pokusí prodávat čokoládu,
potká ho menší nehoda.
Při níž zemře.
No jo, to mi došlo.
Nemusíš to pořád opakovat.
Chci se ujistit, že jsme sladění.
Jsme rozladění, z tebe.
Co to má znamenat? Tedy, já vím, co...
I když, co vlastně?
Pánové, prosím.
Takže co vy na to, náčelníku?
Můžeme si plácnout?
Poslyšte, pánové, já jsem strážce zákona.
Nemůžu chodit po městě a mlátit vaše konkurenty.
Je mi líto.
Výborně, náčelníku.
Vidím, že jste vskutku zásadový muž.
Díky.
Ale položte si otázku.
VYPLACENO V ČOKOLÁDĚ
Máte jazyk mlsný?
To mám.
Sladké chcete stále jíst?
Máte jazyk mlsný?
To mám.
Jste na tom z nejsprávnějších míst.
Svědomí mít čisté jistě
není tak
významné.
Že? Zde je sto krabic gáže.
Stejně se mi zdá, že ne.
Slíbil jsem ženě,
že omezím čokoládu. Musím zhubnout
na policejní ples, takže...
Vždyť sladké tak rád máte!
Moc rád.
Už odmala s tím zápasím.
A když si zamlsáte...
Vždy rád.
...z duše vám hned zmizí stín.
Nač linii řešit?
Hřešit...
Ale no tak!
...je víc než zábavné.
Ne?
Sedm stovek krabic.
Těžko někdo dá víc...
Ne!
Nasadíme silnější kalibr.
Máte jazyk mlsný?
- Já též. - Chlapi...
Má nad vámi cukr moc?
O tom žádná. Jo.
Zdá se vám čokoška
- božská? - To jo.
A té my máme moc a moc a moc
a moc a moc.
Proč taky zpívám?
Když vám vaše paní
tělo haní,
tenhle krejčí
umí zakrýt ledasco.
POŘIĎTE SI FLEXIGATĚ!
Je mi z vás všech nanic!
Osmnáct set krabic?
Tak jo.
- Bellová! - Zde.
Trubka!
Chechtorád.
- Cifra. - Tady.
Wonka.
Běliči!
Už zase přetejká hajzlík!
Páni. Tón, který přetéká láskou.
Cože?
Vy jste si toho nevšiml?
Čeho?
Je do vás šíleně zamilovaná.
Paní Valchová?
Až po uši.
Bodejť by ne!
Jste přece pořádný kus chlapa.
Jen se musíte dát do pucu.
Koupit si nový ohoz.
Vykoupat se.
Vykoupat?
Víte přece, co se říká, ne?
Co se říká?
Odhal kotník, chytne ji psotník.
Ano?
- Kolínko pak zvýší jí tlak. - Jo?
Ale má-li vzdychnout malinko...
Povídej.
...odhal stehýnko.
Běliči!
Už to přetejká!
- Maž zpátky do práce. - Dobře.
Už mi to sahá po kotníky!
Žvanile.
Běliči!
Balík jeden línej.
Co to tam máš?
Ale nic.
Líbí se ti v tom holubníku?
No dobře.
Tuhle jsem vyzvedávala prádlo u profesora Monokla.
No?
Píše knihu o bavorské královské rodině.
Nuda.
Po celé zdi má portréty šlechticů.
- No a? - A tenhle
vypadal celkem povědomě.
BARON BĚLOWICZ
Hrome. Vypadá dočista jako...
Pan Bělič.
Chceš mi tvrdit, že Bělič je bavorskej aristokrat?
Mazej mi pro gin!
Chop se prádla, jak ti radím,
a rovnou ho začni v kádi
prát, prát.
Když pak do mandlu ho strčíš,
ať se při tom neuškrtíš.
Prát, prát.
Teď Drobka nalákám na gatě pošťáka.
Někde háček vězí v tom,
že se nemění náš song.
Prát, prát.
Takže ty ses konečně uráčil sem...
Ty sis upravoval vlasy?
Možná jo.
Možná ne.
A kdes splašil ty kaťata?
Ve ztrátách a nálezech.
Proč?
Seknou mi?
Jo.
Není to nejhorší.
A co děláš tak daleko?
Ohřívám si kolena.
A proč nejdeš sem a nedáš si se mnou gin?
A proč nejdeš ty sem,
kde to žhne?
Propáníčka!
Dámy a pánové, pohleďte
na můj zbrusu nový vynález,
revoluci v prádelnictví.
Prát, prát.
Položím vám otázku,
co chce Drobek dělat celý den? Honit pošťáky.
A co musím celý den dělat já, drazí kolegové?
Prát, prát.
Zde je však Wonkův vymakaný vodomatický venčič vořechů.
Nenuťte mě to opakovat. Drobek se dře
a já mám pré.
Prát, prát.
Jen si na chvilku odskočím.
Před nástupem jsem zpátky.
Do té doby za mě bude Drobek...
Prát, prát.
Vyprávěj mi něco o Bavorsku.
O čem?
Tam odkud jsi.
Ach ano, je to tam hodně... bavorský.
Vzduch je čistý.
- Vážně? - Jo.
Povedlo se! Bezva, Nudlo.
Vážně to klaplo.
V noci jsem vyrobil fůru čokolády.
Až ji prodám, tak budeme...
To snad ne!
Co se stalo, Willy?
Už zase.
Kde jsou ty pralinky?
Nevím, jak ti to mám říct, ale někdo je ukradl.
Ukradl?
A kdo?
Ten oranžový mužíček.
Cože?
Oranžový mužíček. Já ti o něm neříkal?
Ne, neříkal.
Můj dvorní nepřítel. Asi takhle vysoký.
Přichází uprostřed noci
a krade mi všechnu čokoládu.
Opakuje se to poslední tři čtyři roky.
Vážně?
Někdy ho spatřím
v té krajině mezi spánkem a bděním,
zelené vlasy se mu třpytí.
Zelené vlasy?
- Jednou ho chytím, Nudlo. - Willy.
- A potom... - Willy!
Nečekáš doufám, že tomu uvěřím?
Ovšemže jo.
Máš snad jiné vysvětlení?
Já nevím!
Třeba, že usneš,
zdá se ti o zeleném mužíčkovi...
Oranžový mužík, zelené vlasy.
...a zatímco sníš,
nafutruješ se čokoládou!
Nafutruju...
To má větší logiku.
- Jak jsem tomu mohla uvěřit? - Jím si ty pralinky sám?
- Pitomý Modrý z nebe. - Pochybuju.
Tak počkat!
Moje čokoláda není pitomost.
Kdyby nás Valchová zmerčila, rovnou mě šoupne do holubníku!
Omlouvám se, ano?
Vyrobíme další čokoládu.
Problém je, že mi došlo mléko.
To žádný problém není.
Mléko.
Za A je to krádež.
A za C,
Willy Wonka nepoužívá mléko od stračeny.
Pro tento výtvor
potřebuju mléko od žirafy.
Dobře, fajn.
V místní zoo jednu žirafu mají.
Bingala!
Ale za A, zoo je na druhou stranu.
Fajn.
A za B...
ti nedovolí jen tak tam nakráčet a podojit žirafu.
A proto, má milá Nudličko,
máme kliku, že oranžový mužíček nenašel tohle.
HLÍDAČ
Co je to?
Pozornost podniku.
Poděkování za léta věrných služeb.
Ale já tu dělám teprve rok.
A proto vám dali jen jednu pralinku.
No tak děkuju mockrát.
Nemáte zač. Dobrou noc!
Dobrá práce, Nudlo.
A co to vlastně je?
Jmenuje se to Merenda.
Čokoláda, která imituje všechny fáze večírku.
Svrchní vrstva je šampusový lanýž.
To je dobrota.
Další je bílé víno.
Potom červené.
To si dám líbit!
Teď vypukne tanec a zpěv.
Dnes rozjedeme párty jak hrom!
Až kousne do whiskového karamelu, začne se dojímat.
Ona byla moje jediná láska!
Možná provede nějakou hloupost.
Já jí zavolám. Tím přece nic nezkazím, ne?
Haló, Gwennie? Tady Basil. Jen jsem ti chtěl říct,
že jsem tě vždycky miloval.
Moc tě miluju. Cože?
Tady Basil Bond. Seděli jsme spolu při chemii.
Ne, nezavěšuj, prosím!
A nakonec staré portské z útrob kredence a...
Jdeme.
Nudlo, jdeme.
Proč neodletí?
Já nevím.
Možná je to nenapadlo.
Děláš si legraci?
Ne, myslím to vážně. To je o plameňácích známé.
Potřebují ukázat cestu.
Žirafa.
Žirafa. Žirafa.
TYGR PANTHERA TIGRIS
Žirafa.
Ty se prostě musíš naučit číst.
Proč?
Málem tě sežral tygr.
Ale právě že jen "málem".
Málem mě sežrala spousta věcí,
a nikdy to nebyl víc než ždibec.
Žirafa.
Tak jo, naučím se číst.
Dobrý večer, slečno...
Abigail.
Jen klid.
Nesu akáciové mentolky.
Žirafy se můžou po akáciových mentolkách utlouct.
Nic na světě tolik nezbožňují.
Kromě drbání pod bradou, vidíš?
Chceš to zkusit, Nudlo?
Já?
Jo. Proč ne?
Tak dobře.
Asi se jí líbíš.
Slečno Abigail,
když vás tady moje kolegyňka hezky podrbá,
věnujete nám prosím pintu či dvě svého mléka?
Takže...
Ty už jsi tohle někdy dělal?
Jednou, v Africe. Majestátní tvor.
Byla divoká?
Divoká?
Byla vzteky bez sebe!
Ty si ze mě střílíš, Willy.
Uznávám, že to sudlo, Nudlo.
Sudlo?
To moc nefunguje, co?
S "Nudla" se nic nerýmuje.
Kdes k tomu jménu vůbec přišla?
To máš fuk.
Jen povídej.
Tohle.
To jediné mi zbylo po rodičích.
Vidíš? "N" jako Nudla. Nebo Nora nebo Nina
nebo vůbec nic.
A proč je nenajdeš?
Myslíš, že jsem to nezkusila?
Když jsem byla malá, věřila jsem, že své rodiče najdu.
NUDLIN SEN
Že budou bydlet v krásném starém domě plném knih.
Že na mě bude moje máma čekat na prahu
a já jí vběhnu do náručí a ona mě obejme,
jak to umí jenom mámy.
Ale pak mi došlo, že je to jen hloupý sen.
Mně vůbec hloupý nepřipadá.
Myslíš?
Vím, že to nemáš snadné, Nudlo. Ale bude zase líp.
Nenechám tě v té prádelně hnít navěky.
Ruku na to?
Něco mnohem lepšího.
Malíček na to. To je totiž ta nejvyšší přísaha.
Začni drbat.
Ten hlídač přijde k sobě coby dudlo, Nudlo.
Dudlo!
To není žádné slovo!
Ještě na tom zapracuju.
Chvíli pouhou
život se nezdá tak zlý.
Chvíli pouhou
menší je mé trápení.
Nocím dá dnů zář,
však zpátky držet se snaž.
Oči na stopkách měj,
srdce neotvírej chvíli pouhou.
Na chvíli pouhou.
Už to mám, Nudlo! Poslouchej!
Nudla, Nudla, štráfek štrůdla,
někdo rád dá,
jiný stále škudlá.
V písní mé tkví jádro pudla,
chci aby náladu tvou zvedudla.
Nudlajdýdý, nudlajdádá.
Willy!
Zábava na kýble měřit se dá.
Díky, Abigail!
- Chvíli pouhou naruby život svůj mám! - Nudla, Nudla, štráfek štrůdla,
někdo rád dá, jiný stále škudlá.
- Na chvíli pouhou... - V písni mé...
- ...gravitaci sbohem dám! - ...tkví jádro pudla,
chci aby náladu tvou zvedudla.
- Lehkost cítím s ním... - Nudlajdýdý, nudlajdádá.
- ...do dálky si odletím. - Zábava na kýble měřit se dá.
Šéfe,
ten chlápek, co po něm pasete...
Chvíli pouhou
život se nezdá tak zlý.
Jen chvíli pouhou
menší je mé trápení.
Pane Wonko!
Mohl byste na slovíčko?
Zajisté, strážníku.
- Můžete jít, Sluníčko. - Jste si jist?
Jo. Tohle je jen mezi mnou a panem Wonkou.
- Radši jdi, Nudlo. - Ale Willy...
Neboj. Vysekal jsem se z horších šlamastyk.
Sejdeme se u kárky.
Strážníku,
pokud jde o Abigail...
Mám pro tebe vzkaz, cápku.
V tomhle městě čokoládu prodávat nebudeš!
Rozumíš?
Obávám se, že ne úplně.
Tak ty si budeš otvírat hubu, cukráři? Říkal jsem...
Neprodávej tu čokoládu!
Tentokrát už jsi rozuměl?
Mám vodu v uších.
Jo, to...
To je logický. Jo.
Hele, mě to mrzí.
Nedělá mi to radost.
Popravdě řečeno to ani dělat nechci.
Taky nechci, abyste to dělal.
Ale vzkaz musí být předán.
Přestaňte tady prodávat čokoládu,
jinak to skončí hůř než boulí na hlavě.
Já nemám bouli na hlavě.
Co to se mnou dneska je? Já...
- Dáte mi vteřinku? - Jistě.
Lorde Bělowiczi.
Paní Valchová,
vaše oči jsou jako dva králičí bobky ve dvou miskách pudinku.
Vy jste úplnej básník, lorde.
PRÁDELNA
Ahoj dole.
Kamikadze!
Pan Wonka.
To jsou k nám hosti.
- Nejdu pozdě? - Ne.
Sice na poslední chvíli, ale...
Přiložil Drobek packu k dílu?
Drobek se kupodivu velice činil
a produktivita stoupla o 30 %.
Odpoledne jsme měli padla.
Ale v tom není ten vtip.
Vtipy tu říkám já!
- Teď ne, Larry. - Pardon.
Zajímá mě,
kde jste byl.
A proč páchnete po žirafě?
Asi vám dlužím vysvětlení.
Věc se má tak,
že jsem výrobce čokolády.
A ne ledajaké.
Té nejlepší na světě.
Nudla mi lichotí, ale má pravdu.
Je znamenitá.
Z prodeje čokolády uhradíme svůj dluh paní Valchové.
Tedy, takový byl plán, než...
Nechte mě hádat. Měl jste menší srážku s policejním náčelníkem?
Jak tohle víte?
Protože jsem byl Sluplgrošův účetní.
Tedy jen týden. Jeho účetní byl tehdy nemocný.
Na nádraží, prosím.
A mě povolali přes půl země, abych ho zastoupil.
Dobrý večer, pane Sluplgroši, potřebuji váš podpis na...
Vypadalo to jako řádná práce.
Než jsem zjistil,
že existují dvě účetní knihy.
Jedna pro úřady
a druhá, kde je pravda.
Sluplgroš, Krutichvost a Prkonos jsou už roky v holportu.
Je to vlastně něco jako čokoládový kartel.
Ředí svoji čokoládu vodou
a přebytek skladují v tajném trezoru hluboko pod katedrálou,
kde ho nepřetržitě střeží zkorumpovaný kněz
a 500 čokoholických mnichů.
Lze se tam dostat jen tajným výtahem
a pak projít kolem Paní klíčů.
To je podzemní strážkyně, která už mnoho let neviděla denní světlo.
Dobrý večer.
Tam dole jsou tisíce galonů čokolády,
kterou kartel využívá k uplácení...
VYPLACENO V ČOKOLÁDĚ
...vydírání a decimování konkurence.
Kašlu na to, že to byli školáci, stáli nám v cestě!
Příště na to dupněte.
Slečno Bonbónová?
Dobrý den, pane Sluplgroši.
Odteď budu účetní knihu zamykat do sejfu.
Zajisté, pane.
A pane Cifro?
Ano?
Jste propuštěn.
Zajisté, pane.
Je mi líto, pane Wonko,
ale mají vás přesně tam, kde vás chtějí mít.
Bez prodané čokolády si nepořídíte obchod
a bez obchodu nemáte kde prodávat čokoládu.
Nudlo! Nudličko!
Co chceš, Willy?
Bacha!
Co to má být?
Tvoje mzda. Doživotní přísun, vzpomínáš?
Tos nemusel.
Jasně že musel.
Dal jsem ti slovo.
No tak dík.
Taky pro tebe něco mám.
Pro mě?
Co je to?
Z půlky plná sklenice?
Naopak.
Z půlky prázdná.
To je "A".
Tvoje první písmeno.
Učím tě číst.
Tedy, Nudlo...
Nechci, aby mého parťáka sežral tygr.
Nebo málem sežral.
Jsme stále parťáci?
Jasně, ale nevím, jak budeme prodávat čokoládu.
Musel by ses vypařit, kdykoliv se objeví policajti.
Jako kouzelník.
Přesně!
Jenže na pódiu je to jiné kafe.
Tam jsou lana a kladky a propadla. A na ulicích tohle není.
Světe div se, ale je.
Propadla jsou po celým městě.
Říká se jim kanály.
Ráda vám je ukážu, když mě přiberete do party.
Jestli je to nábor,
udělám vše, ať se dostanu ven a udobřím si manželku.
Nemám žádné praktické dovednosti, ale umím mluvit, jako bych byl pod vodou.
A pokud potřebujete spojařku, jsem váš člověk.
Lotko?
Proč na mě všichni zíráte?
Já nevěděla, že umí mluvit.
- Já myslel, že jsi mimka. - Ne,
ale pracovala jsem v telefonní ústředně.
Tehdy jsem bývala treperenda.
Ale co jsem tady,
nemám toho moc co říct.
Jsem ten poslední, kdo by vám chtěl kazit radost,
ale pokud vás paní Valchová načapá při útěku,
skončíte všichni na půl roku v holubníku. Takže si dvakrát rozmyslete,
než se do toho ztřeštěného plánu pustíte.
Není vůbec ztřeštěný, Abakusi. Willy dělá fantastické čokolády.
Ochutnejte.
Jsi moc hodná, Nudlo.
Ale mně jsou jeho čokolády lhostejné.
Kdy to spustíme?
Chci se tě zeptat, Barbaro...
Vezmeš si mě?
Já ti nevím, Coline.
Jsi milý, ale já hledám někoho,
před kým se mi podlomí kolena.
S kým mě čeká dobrodružný život.
Jsi to snad ty?
Ne.
Na to mám notoricky nízké sebevědomí.
No nic, radši půjdu.
- Ale Coline... - Promiň, že jsem tě zdržoval.
Taxi!
Monsieur, přejete si?
Pane vrchní,
máte něco na zlomené srdce?
Taxikářům nejste recht, na holky máte pech.
Kuráž je pryč, jste splasklý míč a krátí se vám dech.
Je to tak.
Pro okolí jste vzduch, jen nepříjemný puch,
jen hnědý flek, co z podrážek se odloupl i s hejnem much.
Vy mě špehujete?
Já mám však pro vás lék, makronku z žirafích mlék,
jen kousků pár a přijde zdar, z vás bude chrabrý rek.
Tak přestaňte se bát a vytřete všem zrak,
pár makronek vám vnukne pocit, že jste žirafák.
Je fůra čokolád,
různých čokolád,
jen z Wonkovy vám ego vystřelí do stratolád.
On tu vůbec nepracuje!
Vsuňte ruce do svých kapsolád, Wonkoládě zkuste šanci dát.
Smím vás políbit?
To chci!
- Kdo z vás chce ten božský mls mít? - Já...
ten božský mls musím hned mít.
- Víš, čí čokoláda... - Čí?
...nad ostatní všechny ční?
Vše náhle je jak z Broadwaye show přímo senzační.
Svět získá nový háv.
Jsi z toho pěkně paf.
Vše vypadá, jako by řídil to choreograf.
Bujný vlas vzal vám čas.
Pleš mou kéž by sebral ďas.
Vlasohojná eklérka
je správná past na vaši strast.
V ní vanilky je síla, která z Manily připlula,
dejte si tři, a vzápětí budete jak gorila.
Je fůra čokolád
různých čokolád,
jen z té Wonkovy chceš tančit pořád dokolád.
Vsuňte ruce do svých kapsolád, Wonkoládě...
Mám toho akorát! Všechny prohledat!
Kdo z vás čokoládu tuhle zná?
Jak božský mls mi připadá!
Vsuňte ruce do svých kapsolád,
Wonkoládě zkuste šanci dát. Vsuňte ruce do svých kapsolád,
zkuste si ji dát.
Někdo umí číst, a někdo ani list.
KOČKA
Umíš přečíst tohle slovo?
Tím si nejsem jist.
Samohláska a zde souhláska.
Proč mě pleteš? Nejsem pomlázka.
Vzdám to, krucifix.
Ale náramně stoupá nám zisk.
- Je fůra čokolád. - Tomu rozumím.
- Různých čokolád. - Svatá pravda.
Jen té Wonkově náš byznys stěží odolád.
Já se vám snažím říct, že...
Hrozí nám bankrot tragický.
Toť scénář
čokostrofický!
Můžem zavřít krám!
Ale chlapi...
Ten mls vám teď ochutnat dám.
Nám? Ten božský mls chutná i nám.
- Je fůra čokolád. - Je fůra čokolád.
- Různých čokolád. - Různých čokolád.
Jen má obleče vás do svatebních šatolád.
Už nám zní zvony svatební,
díky Wonkoládě, díky ní.
Teď šťastně budou žít.
Ten božský mls musíte mít.
Dál už bez něho nechceme žít.
Kdo z vás čokoládu lepší zná?
Nám ta tvá se nejlepší...
Nám ta tvá se nejlepší zdá.
Hergot, kde je? Kam se poděl?
Tak takhle to děláš.
Sluníčko,
chci mít na každém kanále ve městě jednoho chlapa.
Jste si jist, pane?
Nemáme spíš vyšetřovat ty nevyřešené vraždy?
Ne. Tohle je priorita. Tak jo.
No nic, musíte mi pomoct vstát. Jo, díky.
Za poslední dva týdny jsem přibral nejmíň 70 kilo.
Mám tě!
Čertovo dílo!
Pusťte mě ven.
Žádám o propuštění!
K nevíře. Ono to mluví!
Ovšemže mluvím! A nyní mě pusťte ven, nebo začnu pištět.
- Jů! - Já chci ven!
Ale napřed si tě pořádně prohlídnu.
Páni.
Dobrý večer.
Tak ty jsi ten podivný pidimužík, co je mi v patách.
"Podivný pidimužík"? Ta drzost!
Abyste věděl, mám zcela úctyhodnou výšku na to,
že jsem Umpa Lumpa.
Umpa copa?
V mé rodné Lumpálii
mě dokonce pokládají za obra.
Říkají mi tam Čahoun.
Takže na mě prosím přestaňte civět,
jako byste mě vytřepal z kapesníku.
Je to dosti nepříjemné a navíc i hrubé.
- Pardon. - A teď mě pusťte ven.
Nemáte absolutně žádné právo zavařovat nevinné kolemjdoucí.
Nevinné?
Tak počkat, vždyť mě už roky okrádáte.
Vy jste si začal.
Já?
Ukradl jste nám kakaové boby.
O čem to mluvíte?
Chcete říct, že si to ani nepamatujete?
Co si nepamatuju?
Den, kdy jste mi...
zničil život.
Ne, to si nepamatuju.
Nuže, mladíku, dovolte, abych vám osvěžil paměť
formou tak nehorázně chytlavé písničky,
že už ji možná nikdy nedostanete z hlavy.
To radši nechci slyšet.
Pozdě. Již jsem se dal do tance. Jakmile jednou začneme, už nepřestaneme.
Umpa Lumpa, dupity-dam,
přesmutný příběh pro vás teď mám.
Umpa Lumpa, dupity-žďuch.
Ve vašem zájmu je popřát mi sluch.
V mé vlasti je dosti úrodná prsť,
žel bobů tam rodí vždy se jen hrst.
Já měl tu úrodu pohlídat líp,
vy přišel jste
a vše nám štíp.
Tak proč jste něco neřekl?
Možná jsem trochu klimbnul.
Umpa Lumpa, dupity-dý,
za trest jsem skončil ve vyhnanství.
Světem mám se sám protloukat,
než krajanům splatím vše tisíckrát.
Tisíckrát? To si děláte srandu!
Opakuji.
Tisíckrát!
Fajn.
Pane Lumpo,
to má být přiměřená pokuta za to,
že jsem vzal tři boby?
Čtyři boby.
Čtyři boby?
Určitě se nějak dohodneme,
ale nemůžu vám dát všechny své zásoby.
Závisí na mně další lidi.
Nevadí.
Uděláme to jinak.
Když mne odsud pustíte, můžeme to probrat jako džentlmeni.
Tak dobře.
Díky. A byl byste nyní tak velice laskav a podal mi tamtu miniaturní pánev?
Tuhle?
Ne. Tu těžší, prosím.
Dobře.
Děkuji nastokrát. To je ale festovní kousek, že?
Teď pojďte trochu blíž.
Ano, ještě, ještě,
- ještě blíž. - Dobře.
- To je ono. - Cože?
Umpa-Lumpové nevyjednávají. Hezký den, pane.
To je poslední dóza!
Řekl jsem "hezký den".
On se vrátil?
Ano, ale nalíčil jsem na něj past. A on se do ní chytil.
A kde ho máš?
Porvali jsme se. A on vyhrál.
Praštil mě do hlavy pánví a vyskočil z okna.
No jo, jasně.
Ty mi nevěříš, co?
Na rovinu? Ne.
Ne!
Ne.
Rozhodně ne.
Nicméně...
Naštěstí zrovna dneska čokoládu prodávat nemusíme.
A to proč?
Ten obchod?
Co o něm pořád sníš?
Vím, co si říkáš. Bude to asi chtít drobné úpravy.
Jako by tudy dvacet let protékala voda
a propadl se strop.
A strop nad ním taky a ten nad ním taky.
Ale díky tomu máme na nájem.
Tedy, alespoň na týden.
Budeme řádní obchodníci.
Policie už nebude mít záminku nás otravovat.
Tak co ty na to, Willy?
Líbí se ti tu?
Jestli se mi tu líbí?
Přesně takhle jsem si to vysnil.
Ne, opravuji, je to dokonce lepší!
Jen se tu rozhlédni!
Jistě, je to ruina, ale ten potenciál!
Ty základy! Dejte na má slova,
tohle bude ta nejlepší čokoládovna, jakou svět viděl.
S praním bude brzy konec, Nudlo.
Všichni budeme volní.
Volní jako plameňáci!
Je jich dohromady šest. Včetně té malé holky.
Myslím, že ona je jejich kápo.
Základnu mají v prádelně u Valchové a Běliče.
U Valchové?
Správně.
Proč, vy ji znáte?
Ano, kupodivu znám.
Pronajali si krám. V rámci zákona na ně nemůžu. Ale mimo jeho rámec
udělám, cokoliv budete chtít.
Má je potkat menší nehoda?
Při níž zemřou?
Žádnej problém. Ale musíte vyklopit další čokoládu.
Zařízeno.
A taky by se mi hodila menší záloha.
Ta poslední várka
je totiž fuč.
Celá?
Poslední tři dny jím už jen tyhle papírové obaly.
Doufal jsem, že mě taky nakopnou.
Ale ne.
To je pro vás, náčelníku. Máme jich ještě mnohem víc.
Ale zatím si dejte pohov.
Ozveme se, až bude potřeba.
Copak je, Arture?
Ta holka.
Snad si opravdu nemyslíš, že je za tím ona?
Myslím.
Vždycky jsi nás ujišťoval, že s ní nebudou potíže.
Má pravdu. Ujišťovals nás.
Nebudou.
Ani s Wonkou.
Dohlédnu na to. Osobně.
Kdo je tam? Co chcete?
Pan Sluplgroš!
Vteřinku, vašnosti.
Dobrej večír.
Dobrý večer.
Kdo je to, Měchuřin...
Se picnu.
To je pan Sluplgroš.
Čemu vděčíme za tu čest?
Jeden váš host. Jistý pan Wonka.
Tajně prodává na ulici čokoládu s pomocí vaší služtičky.
Spratek mizernej!
Moje řeč.
Nechcete mi pomoci ukončit to jejich...
podnikání?
Je to tu, mami.
Dámy a pánové, zdravím vás vespolek
a vítám vás u Wonky.
Máme na skladě samé dobré věci, myšleno doslova i obrazně.
Cože?
Tam?
Vysvětlím.
Oči své zavřete hned,
předvedu vám
snový svět.
Obchod můj v něm divů řada,
ze kterých vám spadne brada.
Z čokolády strom i keř,
tulipán a včelky též.
Z čokolády
dětských přání pár,
než spálil je času žár.
Svět, kde jste svůj pán,
vám útulek skýtá.
Svět, kde jste svůj pán
a volný jak pták.
Zde každý váš plán
je s nadšením vítán.
Váš dům i chrám,
svět, kde jste svůj pán.
Zde je to dítě,
co ve vás spí.
Zde je ten kluk nad jiné zvídavý.
Zde je ten údiv, co dech nám bral,
když ještě svět kouzlům přál.
Svět, kde jsi svůj pán,
kam jdeš, když se cítíš
zoufale sám,
kde máš svou skrýš.
Ať iluzí prám
po proudu se řítí.
Na špacír pojď do oblak
ochutnáme každý mrak.
Z cukrové jsou totiž vaty,
deštník ochrání vám šaty.
Teď přijde liják cukrový,
mátový
i lékořicový.
Stroje chrlí
dobrot různých déšť,
nejrůznější barvy duhy
a pár dalších též.
- Ten svět patří nám. - Ten svět patří nám.
- Všem útulek skýtá. - Všem útulek skýtá.
- Ten svět patří nám. - Ten svět patří nám.
Zde volný smíš být.
Zde každý náš plán...
Zde každý náš plán.
...je s nadšením vítán.
Je s nadšením vítán.
Náš dům i chrám,
co patří jen nám.
Takže houby, hrušky a směs květin.
Dělá to celkem 89 stříbrňáků.
To je láce, sakra práce!
Díky, pane. A jak to chcete vrátit?
V drobácích, nebo v dobrotách?
V dobrotách, prosím.
Dobrou chuť.
A nezapomeňte sníst i ten košík.
Ne, stoupněte si do fronty.
Abakusi, ten člověk nám dal sto stříbrňáků.
Já vím, Nudličko!
Kdo je další?
- To jsem já. - Já!
Pane Wonko?
Ano?
Co to má znamenat?
Propánajána.
To není možné.
Ledaže...
Yettiho pot?
Nejsilnější vlasové hnojivo na světě.
Ale já ho tam nedal.
Dámy a pánové! Věnujte mi prosím pozornost!
Asi došlo k technologické chybě.
Nejezte ty květiny!
Proč ne?
Jsou zkažené?
Co je v té muchomůrce?
Dcera si jednou kousla, a podívejte se na ni!
Ale to čokoládové mléko je neškodné, nebo snad ne?
Moc se omlouvám a nevím, jak to vysvětlit,
ale zdá se, že čokoláda je otrávená!
Otrávená?
On otrávil mou dceru!
Já to neudělal!
Já chci zpět své peníze.
Já chci odškodné.
Já chci pomstu!
To ne! Prosím!
To máš za to, že jsi okníroval mou dceru!
- Pomoc! Já chci pryč! - Počkám na tebe venku!
A to je myslím
konec Wonkova obchodu s čokoládou.
Já to nechápu. Co...
Co...
Co se stalo?
Je to nad slunce jasné.
Čokoládový kartel.
Nevzdávej to, Willy. Opravíme to.
Začneme znova.
Nemá to smysl, Nudlo.
Nevyšlo to.
Jak to myslíš?
Slíbila, že tu bude.
A nebyla.
Snad sis fakt nemyslel, že...
Myslel.
Hloupý sen.
To neříkej, Willy. To už prosím nikdy...
Pojď, Nudlo.
Myslím, že pan Wonka potřebuje být sám.
Všechny dobré věci na tomhle světě vzešly ze snu.
A proto se drž toho svého.
A až jednou nabídneš světu svou čokoládu,
budu tam s tebou.
Strašlivá smůla, co se tu stalo.
Takže je to vaše práce?
Naše? Kdepak. Tedy ne přímo.
Ale možná jsme popíchli paní Valchovou, aby vylepšila vaše výtvory.
Zaplatili jsme jí, aby je otrávila.
Ano, díky, Geralde.
Rádo se stalo.
Proč jste sem přišli?
Vysmívat se mi?
Takovými malichernostmi čas neztrácím.
Přišli jsme vám udělat jistou nabídku.
Toto je přesná částka, kterou dlužíte paní Valchové.
Toto je pro toho cifršpiona,
pro tu instalatérku,
pro tu telefonistku,
pro toho takzvaného komika.
A tohle...
je pro tu holku.
Jí jsme přihodili něco navíc.
Aby si mohla pořídit bydlení, oblečení, hračky...
knihy.
Ano, pane Wonko.
Můžete jí změnit život. Všem jim můžete změnit život.
Ale co musím udělat?
Odjeďte z města.
Jo, a...
Už nikdy nevyrábějte čokoládu.
O půlnoci z přístavu odplouvá loď.
A je v jejich i vašem zájmu, abyste byl na její palubě.
Promiň, Nudlo.
Já nadšením strhnout se dal.
Promiň, Nudlo.
O odpuštění tvé bych stál.
Copak, pán už odjíždí?
Jo.
Já měl smělý cíl,
zas cítit krásu těch chvil,
když klouček jsem byl.
Promiň, Nudlo.
Vida, pan Wonka.
Vaše jízdenka. Jednosměrná.
Na severní pól.
Vyšší turistická třída.
Ale v podstatě turistická.
Je tam trochu víc místa na nohy a dostanete sáček buráků.
Stojí to za příplatek?
To sice nevím, ale říkali mi...
Nerozebírejme podrobnosti.
Sbohem,
pane Wonko.
Díky.
VYŠŠÍ TURISTICKÁ TŘÍDA
Umpa Lumpa, dupity-dý,
já nižší třídou necestuji.
První třídou cestuji já,
tak to každý Umpa
Lumpa dělá!
Vás moc rád vidím.
Nespustím vás z dohledu, Willy Wonko.
Dokud nesplatíte svůj dluh. Ale v tomto ohledu vám nesu dobré zvěsti.
Jaké?
Dělal jsem si propočty.
Ještě jedna dóza, a jsme si kvit.
Nebo se, pokud chcete, spokojím s půlkou dózy těch zábavných Letolád.
Máte smůlu.
Já už čokoládu nedělám.
Ouvej, snad nepřistoupíte na ten nemravný návrh?
Musím.
Kvůli Nudle.
Slíbil jsem jí lepší život.
Malíčkovou přísahou.
Musíte se těm gaunerům postavit. Dejte jim na bradu.
Dejte na umpalumpskou radu.
Ale jestli tu chcete jen sedět a litovat se,
tak to zalomím.
Dobrou noc, pane.
Ha!
Co prosím?
Nic. Vůbec nic.
Něco očividně ano, protože jste řekl "ha".
Pardon. To je fuk.
Jak chcete.
Ha!
Aha! Zase to ha!
Kápněte božskou, nebo vás surově majznu míchátkem.
Hele. Tady mi Sluplgroš stiskl ruku.
To je otisk jeho prstenu. Vidíte?
Je to "A". A kolem něj kruh z "S".
No a? Jmenuje se Artur Sluplgroš. Je to nejspíš jeho rodinný prsten.
Ano, ale Nudla má zrovna takový.
Nudla?
Proč by měla rodinný prsten Sluplgrošů, když je sirotek?
Napadá mě jediný důvod.
A sice?
A pokud mám pravdu, hrozí jí nebezpečí.
No tak, Wonko, ven s tím! Vytlačte už ten svůj bobek moudrosti.
Není čas. Musím se vrátit.
- Kapitáne! - Wonko?
Vraťte se. Wonko! Žádám vysvětlení.
Kapitáne?
Beru zpět, vysvětlení počká.
Přeji hezký den.
Pánové, jeden mrtvej čokoládník, přesně podle objednávky.
Slečno Bonbónová?
Ano, pane Sluplgroši?
Vydejte náčelníkovi čokoládu.
Pane jo.
Tolik kyselejch ksichtů hned po ránu.
Skoro jako byste měli podloudnej plán,
jak odsud vzít nafurt kramle.
A ten plán se šeredně zvrtl.
Ale já pro vás mám dobrou zprávu, i když si to nezasloužíte.
Ten váš kamarádíček Wonka si plácl s panem Sluplgrošem.
Cože?
Vybodl se na svůj sen,
že sám vyrovná vaše účty.
- Pan Cifra. - Přítomen.
PŘIJATO OD: ABAKUS CIFRA ZAPLACENO
Můžete jít.
Padej, brejloune.
- Bellová. - Tady.
Odprejskni.
Trubka.
Nemusíte říkat dvakrát.
Chechtorád.
Byli jste příšerné publikum. Dobrou noc!
Vy jste taky zrovna nesršel vtipem.
- Já vím. - Ty, Larry...
Nevzdávej to. Máš talent.
Jde z vás strach.
A nakonec Nudla.
Největší pakl peněz.
Ale tohle není na tvoje propuštění.
Je to na tvoje uvěznění.
Jak to myslíte?
Můj kámoš Sluplgroš
si myslí, že takoví otrhaní spratci nemaj běhat po ulicích
a dělat tam akorát ostudu.
Takže mi dal tyhle mergle,
abych tě ve svý prádelně držela navěky.
A já mu s gustem vyhovím.
- Jste hnusná! - Hele!
Počkej, počkej.
Hele, jak se kroutí, lorde Bělowiczi.
Lord Bělowicz?
Vy fakt věříte, že je to lord?
Cože?
Je to výmysl, ty babizno blbá.
Ona lže.
A už dost,
ty spratku mizernej!
Půjdeš do holubníku, holčičko!
A ty! Sundej si ty kaťata, ty balíku jeden!
Ale Měchuřinko!
Miluju tě.
Ahoj, Nudlo.
Willy! Ty jsi neodjel?
Odjel.
Sluplgroš ti slíbil lepší život,
ale svou část dohody nedodržel.
Tak jsem se vrátil. A ne sám.
- Ahoj, Nudlo! - Servus!
- Ahoj! - Překvápko!
Chce mě tu věznit navždy.
Jo, nedivím se mu.
Proč? Co proti mě má?
To nevím, Nudlo. Nejsem si jist.
Ale vím, že nebudeš v bezpečí, dokud Sluplgroš
nebude za mřížemi.
A jak přesně to hodláš zařídit?
Abakusi. Kartel si o svých špinavostech vede záznamy, viď?
V zelené účetní knize, ano.
Díky ní dokážeme, že nám otrávili čokoládu.
Valchová a Bělič půjdou do basy
a my budeme volní.
Ano,
ale nezapomeň, že ta kniha je uložená v trezoru.
A hlídá ji zkorumpovaný kněz.
A 500 čokoholických mnichů.
To všechno je pravda.
Ale já jsem si dneska ráno pořádně zaplaval.
Chladná voda svědčí mozku.
Stimuluje nervové dráhy. A už po čtyřech mílích mě to trklo.
Jak mohou bystrý sirotek,
účetní, instalatérka,
telefonní spojovatelka
a muž, co umí mluvit jako pod vodou
spojit své talenty a provést loupež století.
Ale i když se té účetní knihy zmocníme,
kartel se z té bryndy vyvlíkne s pomocí úplatků. V tom jsou kovaní.
Chudáci na chamtivce doplácí.
Tak to na světě chodí.
Máš pravdu, Nudličko.
Takže musíme udělat ještě něco.
A co?
Změnit svět.
Čím začneme?
Milostpane,
dáte hladovějícímu sirotkovi kousek čokolády?
Je mi líto, dítě. Žádnou u sebe nemám.
Tak si dej akáciovou mentolku.
Jo!
"Pro Basila Bonda, zaměstnance týdne."
To je hezký...
BRÁNA
Je tam vzadu vše v pořádku?
V tom nejlepším. Viď, Abigail?
Řekni jí, že je před námi most.
Co že tam je?
Most!
Dobrý den, bratři.
Dobrý den, otče.
Jak všichni víte,
dnes má pohřeb baron von Šmajchlmajstr.
A vdova po něm je...
poměrně pobožná dáma.
Takže nechci během obřadu nikoho z vás vidět, jak jí čokoládu.
Ano, otče!
Víme, že jednoho dne budeme souzeni za svoje hříchy,
ale rozhodně to nebude dnes.
Amen.
No tak, no tak.
Hodná žirafka.
- Utíkejte! Všichni ven! - Z žiraf!
- Utíkejte! - Šelma!
- Zachraň se, kdo můžeš! - Z žiraf!
- Všichni ven! - Z žiraf!
- Nastal soudný den! - Z těch strašných žiraf!
Utíkejte! Rychle!
- V té nejpodivnější podobě! - Z těch hrozných žiraf!
- Utíkejte! - A máš strach i z krav?
Z krav ne, jenom z žiraf, z žiraf, z žiraf!
Co jsem komu udělal?
Ty víš, cos udělal, Julie.
Prodal jsi svou duši za třicet pralinek.
Telefonní ústředna. S kým vás mám spojit?
Dejte mi zoo. A spěchá to.
Přepojuji vás na oddělení uprchlých zvířat.
Haló, tady zoo.
Ztichněte, vy bestie.
Ty taky, chobotnice.
Máme tu žirafu.
Cože? Ano, myslím, že jedna žirafa nám utekla.
A můžete si pro ni přijet?
No co mám s váma dělat? Pošlu tam zřízence.
Odpusť mi, pane!
Jsem hříšník!
Slabý a zkažený čokoholik!
Dobrý den vespolek.
Vítejte u svatého Benedikta.
Paní baronko, přijměte mou nejhlubší soustrast.
Došlo k jistým technickým obtížím,
takže na chvilku nebožtíka pana barona položte na zem.
No konečně.
Vy jste ten kněz, co volal kvůli žirafě?
Čistý vzduch.
"Díky za vaše věrné služby.
Otec Julius a Čokoládový kartel."
To je hezký.
Hotovo, otče. Jedna žirafa.
- Nádhera. - Díky.
Ustupte, prosím. Ustupte.
Mám jazýček mlsný? To mám!
Páni.
Mám jazýček mlsný...
Ta se fakt umí hýbat.
Mohla jsem být šťastná, ale zvorala jsem to.
Já mu zavolám. Nebo ne.
Nebo jo, zavolám.
Haló?
Basile? Tady Gwennie.
Měls pravdu.
No věřil bys tomu?
Ty hodiny chemie bylo to nejhezčí, co jsem kdy zažila.
Hustý.
Omlouvám se, pane. Vyklopil se tu náklaďák s rybami.
A dneska je to všude samej plameňák.
Tak si prosím pospěšte, ano?
Náměstí bylo dnes uzavřeno po bizarním incidentu v městské katedrále.
Došlo tak ke zpoždění pohřbu známého filantropa
barona von Šmajchlmajstra.
Amen.
Pardon, to musím vzít.
- Tady kazatelna. - Otče?
Je tam vše v pořádku?
Ano, pane Sluplgroši.
Vše je tiptop.
Tedy teď už ano.
Jak to myslíte?
Před chvílí jsme tu měli žirafu.
Na 20 minut jsme chrám vyklidili,
ale vše je zas v pořádku.
Haló?
K čertu s plameňáky, Donovane! Dupněte na to!
Ano, pane!
Idiote!
- Našlas něco? - Nic.
Hledej dál.
Není to tu, Willy.
Abakus tvrdil, že jo.
Abakus strávil
poslední čtyři roky v prádelně. To věčné praní mu možná vlezlo na mozek.
Protože tu všude je jen ta pitomá čokoláda.
ÚČETNICTVÍ
Willy, koukej!
Vyšlo to, Nudlo.
Máme je!
Vy nás ale zlobíte, pane Wonko.
Způsobil jste nám značné nesnáze.
Vy a ten váš spratek.
Ale ona není obyčejný spratek, viďte, pane Sluplgroši?
Jste příbuzní.
Cože?
O čem to mluvíš, Willy?
Ten tvůj prsten, Nudlo...
Ten po rodičích?
Pan Sluplgroš má přesně takový.
Že ano, pane Sluplgroši?
Popravdě řečeno mám.
Patřil mému bratrovi. Zebediášovi.
To byl můj táta?
Hlavně to byl beznadějný romantik.
Zamiloval se do chudé knihomolky.
Zemřel, než se stačili vzít. A já tak zůstal
jediným dědicem rodinného jmění.
Aspoň jsem si to myslel.
Ale o devět měsíců později
se na mém prahu objevila tvoje matka
a škemrala, ať seženu doktora pro její nemocné novorozeně.
Slíbil jsem jí pomoc.
Ale nepomohl jste jí,
viďte?
Kdepak.
Hodil jste mě do prádelního shozu.
Sbohem, mrně.
Našla mě paní Valchová.
Uviděla ten prsten.
Myslela si, že je to "N", a pojmenovala mě Nudla.
Ale nebylo to "N".
Bylo to "Z" jako Zebediáš.
Je to tak.
Tvé matce jsem řekl, že jsi umřela.
To ne!
Samozřejmě ji to zdrtilo, ale dal jsem jí hrst stříbrňáků
a nechal ji vyvést ze svého pozemku.
Jak se jmenovala?
Co?
Moje maminka. Jak se jmenovala?
Tak moment.
Ne, myslím, že si nevzpomenu.
Je mi líto. Ale pochop přece,
patřila k chudině.
Promiň, Viktore.
Jmenovala se Dorothy.
Dorothy Smithová. Tady to čtu.
Dorothy?
To koukáš, co?
Asi jsi mě přece jen naučila číst.
To je sice náramně dojemné,
ale zpátky k věci.
Tohle si vezmu, díky.
Kolik čokolády máte na skladě, pane Krutichvoste?
Asi 80 000 galonů.
Prkonosi?
Asi 75 000?
A já 150 000.
To by mělo stačit.
Na co?
Na utonutí v čokoládě.
Tak jděte.
Pánové...
Vzhledem k situaci...
Uděláte pro mě dobrý skutek?
Co prosím?
"Dobrý skutek." To je nesmyslný nesobecký čin...
Ale ovšem, pane Wonko.
Co pro vás máme udělat?
Mohli byste za mě tohle někomu předat?
Tedy pokud ho potkáte.
A kdo je to?
Oranžový mužíček.
Co?
Oranžový mužíček.
Asi osm palců na výšku, oranžová pleť, zelené vlasy.
Dlužím mu dózu pralinek, víte? A myslím,
že tyhle jsou ty nejlepší, co jsem kdy vyrobil.
V tom případě osobně dohlédnu na to, aby je obdržel.
Tak sbohem, pane Wonko.
Spratku.
Willy...
SLUPLGROŠ
KRUTICHVOST
Co budeme dělat, Willy?
Já nevím, Nudlo. Něco už vymyslím.
Nejlepší pralinky, co kdy vyrobil?
Už to mám!
Co? Vymyslel jsi něco?
Jestli se máme utopit v čokoládě, Nudlo,
a přiznejme si, my se v čokoládě utopíme,
ať je to Wonkova čokoláda.
Neutopíme se, Willy. Koukej, nahoře je světlo.
Necháme se čokoládou
vynést nahoru, zaboucháme na to sklo
a snad nás někdo uslyší.
To je mnohem lepší nápad.
Pánové.
Dnes ráno to bylo o fous,
tak jsem si říkal, jestli bychom nemohli přehodnotit naši úmluvu.
Anebo... nechat vše při starém.
Otče?
Wonka je možná praštěný pavlačí, ale čokoládu vyrábí prvotřídní.
Ale nenecháme něco pro toho oranžového mužíčka?
Doufám, že žertuješ.
Ano. Žertuji. Pardon, ale proč vlastně?
Protože žádný oranžový mužíček neexistuje, ty nekňubo.
- Pomoc! - Pomoc!
Pomozte nám někdo, prosím!
Pomoc, prosím!
Pomoc!
Koukej, někdo jde. Koukej!
Willy, jsme zachránění!
Omlouvám se, Nudlo.
Nemáš za co.
Našels moji rodinu.
Mámu, která mě měla ráda.
Víc ani nemůžu chtít.
Zhluboka se nadechni.
Famózní.
Nesmíš se tomu tak poddávat.
Je to jen obyčejná čokoláda.
Oprava.
Byla to především moje čokoláda.
Udělali jste osudovou chybu, pánové.
Když okradete Umpa Lumpu, vezme si to zpátky...
tisíckrát.
VYPOUŠTĚCÍ VENTIL
Co se to děje, Willy?
Hladina klesá, Nudlo.
Jsme zachráněni!
Kdo to byl?
Já nevím.
Oranžový mužíček!
Koukej.
Oranžový mužíček!
Díky, oranžový mužíčku! Díky!
Pánové, zaplaťpánbůh jste v cajku. Přijel jsem bez prodlení.
Scvrklo se.
Nepochybně.
A vy se neznepokojujte, vše je pod kontrolou.
Vloupali se k nám dva zlodějíčci, ale bohužel je potkala menší... nehoda.
Při níž zemřeli.
To výjimečně sedlo.
Tím bych si nebyl tak jist!
Strážníku, podíváte se na tohle?
Wonka!
Jsou tam všechny podvodné transakce,
které tihle pánové provedli.
Tisíce transakcí.
Sluníčko, neposlouchejte ji. Lže.
Ovšemže lže.
Nelže, pane.
Říká naprostou pravdu.
Jsem šokován.
Takže to je jasnej případ pro policejního náčelníka.
Dejte mi to, Sluníčko, já si to přeberu,
ať vás ušetřím papírování.
To bohužel nepůjde, pane.
A proč ne?
Protože je tu i vaše jméno.
Cože?
Všude.
- Pánové... - Zatýkám vás.
- Prchejte. - Dáváte mi klepeta?
Neboj, Nudlo.
Počkej vteřinku.
Co se to děje?
Proč se vznášíme?
Snad jste nejedli ty pralinky, pane Sluplgroši?
Proč?
Byly to Letolády.
Se zpožděným účinkem, ale extra silné.
Myslíte, jaký jste lišák, Wonko?
Ale pod námi je čokoláda za miliardy stříbrňáků.
Najmeme si nejlepší právníky,
uplatíme soudce, zastrašíme porotu.
Brzy budeme volní!
To mě mělo napadnout.
Nudlo!
Co je to?
To je naše čokoláda!
Veškerá naše čokoláda!
Jsme na mizině!
Bez obav, pánové.
Nakonec se k zemi snesete.
Nejspíš. Myslím.
Ale mezitím vás,
dámy a pánové,
Willy Wonka a spol. zvou
na čokoládové hody!
Hurá! Wonka je kouzelník!
Gwennie?
Basile!
Neříkal jsem, že to všechno napravíme, Abakusi?
Prosím.
Díky.
Tady máte.
Dobře.
Tajemství spočívá v tom, že podstatná není čokoláda.
Podstatní jsou lidé, s nimiž se o ni podělíš. Máma
Díky.
Tak co, jak ti chutná, Willy?
Jako v tvých vzpomínkách?
Do puntíku.
Kéž by to trvalo navždy.
Už nastal čas.
Čas na co?
Víš, kolik je v tomhle městě D. Smithových?
Přesně 106.
A ty máš naštěstí kámošku v telefonní ústředně.
A ta strávila celé odpoledne telefonováním.
A představ si.
Našli jsme ji.
Moji maminku?
Pracuje v knihovně.
A taky tam bydlí.
Pojď, Nudličko.
Přistup blíž,
uvidíš...
NUDLIN SEN
...svět, kde tvé sny
svým životem žijí.
Na dosah
náhle máš,
vše, co znáš jen ze svých fantazií.
Zataj dech,
odplout nech
úzkost svou, co do srdce se vpíjí.
I když s tvým chápáním
se to míjí.
Chceš-li vidět ráj vysněný,
stačí se jen dobře dívat.
Náruč, kde se můžeš skrývat,
stačí ke štěstí,
nic nepřebývá.
Mami.
I drobný dobrý skutek
zmůže zázraky.
Tušil jsem, že vás ještě uvidím.
Já se nikam nehnu, pane Wonko. Dokud nesplatíte dluh.
Vím, že jste se snažil. Ale lumpálské zákony mluví zcela jasně.
Dokud nebudu mít
dlužnou čokoládu fyzicky v ruce...
Děkuji.
Já děkuji. Za záchranu života.
Tím jsme zřejmě vyrovnáni. Nyní se vrátím do své milované Lumpálie.
Kde kakaové boby rostou v tragicky malém množství
a všichni na mě hledí spatra.
Cože?
Copak vám neříkají Čahoun?
Ve skutečnosti jsem o čtvrt palce menší, než je obecný průměr.
Říkají mi Záprdek.
Ale co nadělám? Hezký den, pane.
Škoda že už musíte jet.
Řekl jsem "hezký den".
Chci svou čokoládu nabídnout světu. Obchod mi nestačí.
To nejspíš ne.
Potřebuju továrnu.
Tak to zlomte vaz.
A do ní někoho na pozici hlavního degustátora.
Hlavní degustátor?
Přistup blíž.
Dobře.
Uvidíš...
Co?
K PRONÁJMU SNÍLCI VÍTÁNI!
...svět, kde mé sny svým životem žijí.
Je to zřícenina hradu.
Pohled svůj
nasměruj
do svých tajných fantazií.
To bych radši nedělal.
Můžeš hned poznat svět,
kde se mé sny s realitou slijí.
S veškerým
chápáním se to míjí.
Ano, je to nad moje chápání.
Chceš-li vidět ráj vysněný,
spatříš, o čem nemáš zdání.
Všechno je ti tady k mání,
pokud změnit svět je tvoje přání.
To není zlé.
Žití žádné, co znám,
není víc než žití s fantazií.
Svobodný chceš-li být,
nesmíš bát se
stále snít.
Umpa Lumpa, dupity-dam.
Já pro vás krátký bonus teď mám.
Posečkejte v sedadlech dál
na umpalumpský poslední vál.
Abakus vrátil se šťastně domů,
Božka na flek,
Lotka k telefonu.
Larry se vrátil na svůj starý post,
kde rozesmál
i svou ex dost.
Pak ho vzala na milost.
Umpa Lumpa dupity-flák.
Co s Valchovou a Běličem dělo se pak?
Až spustím ten čertovský krám,
hned to Umpa Lumpa ukáže vám.
Proč ten šmejd nefunguje? Pekelný přístroj!
Až spravím ten krám!
Tak, opraveno.
Boty, facelift, novej nos, Ibiza,
velkej barák na venkově, šik prádýlko.
Čokoládovej kartel je za katrem!
My nic neprovedli.
Až na ty otrávený pralinky.
Policie, otevřete!
Rychle! Vypij důkazy!
Vteřinku, pane strážník!
- Policie! - Jsem na hajzlíku!
Otevřete!
Jen se utřu, a už jdu.
Ono to není všechno, moment!
A dost.
Páni.
O co jde, strážníku?
Půjdete se mnou.
Ale my nic neprovedli.
Půjdete si nadlouho posedět do chládku.
Poslední polibek, můj lorde?
Měchuřinko!
Překlad: Petr Putna